СЕДЕМТЕ МЕЧА ОТ НЕБЕСНАТА ПЛАНИНА
= Епизод 2 =
Превод: Крал Редакция: desjer
Атака!
Назад!
Отстъпи!
Убийте ги!
Братя! Победа!
Да закараме оръдията в нашето село!
Генерале, бунтовниците използваха предимствата на пътя като щит.
Авангардът даде много жертви. - Само няколко оръдия…
Но пътят беше взривен.
Повече от половината бунтовници са ранени или мъртви.
Как смеят шепа селяндури да се опълчат срещу властта?
Готови за атака!
Старейшино! Старейшино!
Старейшино. - Сандао!
Старейшино Дзин И! - Какво стана, Сандао?
Казвай по-бързо! - Войниците…
Войниците попаднаха в капана, който им поставихме.
Но този генерал е прекалено коварен.
Аз… - Пътят беше превзет!
Няма накъде да избягаме!
Изглежда, можем само да дадем живота си за селото.
Дори да трябва да загинем, сме длъжни да опазим селото.
Това е нашето село! - Да го защитим!
Учителко.
Защо старейшината е толкова безразсъден?
Не говори така.
Вината е моя.
Не изпълних задачата, която ми постави старейшината.
Занапред ще трябва да правиш, каквото ти казвам.
Да, учителко. - Сега лягай да спиш.
Най-голямата мъка на баща ми е, че нямам свои деца.
Каквото и да направя, татко няма да е доволен.
Твърди, че в размирни времена от жените няма никаква полза.
Не умеят да използват оръжие.
Но този път… ще е различно.
Трябва да защитя децата.
Не зная кога ще ни нападнат.
Наистина се страхувам.
Малката, знаеш ли, че селото е в голяма беда?
Семената и храната на гърба ти
са най-важните неща в живота ни.
Трябва да ги опазиш.
Братя! Побързайте!
Главната порта. Децата в конюшнята. Това са най-важните места.
Трябва да ги опазим дори с цената на живота си!
Горе главите! Войниците ще дойдат всеки момент.
Стегнете се! - Слушаме!
Вземи си палачинки.
Ю Фан!
Старейшино. - Нали ти казах да гледаш децата?
Бдяхте цяла нощ, сигурно сте гладни. Затова ви донесох палачинки.
Още не сме намерили Сяопей. Ако нещо му се случи, ще те убия!
Татко! Всъщност… един старец доведе Сяопей.
Наоколо се навърта непознат?
Аз… видях, че той спаси Сяопей.
Предположих, че не е от лошите. - Откъде си сигурна, че не е лош?
Ами ако тайно е изпратен от властите, за да шпионира село Бойно?
Сандао!
Какво става?
Войниците ли идват? - Старейшино, нападат!
Пригответе се!
Вървете по местата си! Бързо!
Дзибан! Накъде тръгна?
Старейшино.
Всички ще се бият с врага.
Само мен ме оставихте в конюшните! Къде ми е самоуважението?
Вече ти казах.
Храната и зърното са надеждата на това село!
Ще трябва да ги опазим, дори да жертваме себе си.
Съвсем си се самозабравил!
Но ръката ми стиска този меч и искам да го използвам срещу врага!
Дзибан, децата и семената са надеждата ни.
Нашият живот не е важен. Аз искам ти да ги пазиш.
Тогава смъртта ни няма да е напразна.
Послушай старейшината, Дзибан!
Старейшино! Старейшино!
Добре съм. Дзибан, върви!
Предайте ни малкия император Лу!
Тогава ще пощадя живота ви!
В противен случай ще избия всичко живо!
Няма да има пощада!
Малкият император Лу? - Кой е той?
Татко, кой е малкият император Лу?
Какво правиш тук? Защо не си при децата?
А?
Заминавай!
Старейшино.
Престанете да разпитвате. Пригответе се. Хайде!
Опитах се да им предложа изход. Но не приеха.
Добре. Тогава ще им направя ценен подарък.
Сине! Събуди се!
Защо не оставят мъртвите ни на мира?
Какво искат?
Смърт! Смърт!
Стига! Престанете! Не вдигайте врява!
Детето ми! Братя!
Телата са отровни! Не ги докосвайте!
Старейшино! Какво да правим? - Да изтребим войниците!
Убийте ги! Убийте всички!
Стига!
Чаотай, Юенин, Дунлуо, Лайфу! Вие сте командирите.
Водете мъжете срещу врага! - Слушам!
Слушам! - Слушам!
Сяо Сан, отведи Ю Фан и децата!
Слушам! След мен!
Сандао. - Да.
Заведи жените в планината.
Старейшино, нека да убия още войници!
Ранен си. Върви!
Тръгвай! - Хайде!
След мен, мъже!
Огън с оръдията! Хвърлете конюшнята във въздуха!
Взривете зърнохранилището! Разбийте увереността им!
Ще превземем селото с фронтална атака.
Днес ще заловим малолетния император!
Бързо! Подпирайте!
Задръжте войниците! Изведете децата!
Ю Фан! По-бързо изведи децата!
Побързай!
Юенин!
Малката, ти трябва да отнесеш семената!
Върви! Хайде, върви!
Не бягайте! Спрете на място!
Тичайте!
По-бързо!
Учителко! Учителко! - Хуаджао, добре ли си?
Наред съм. - Побързайте!
Командире, там има деца!
Ю Фан, изведи децата през тайния проход! Веднага!
Старейшино! - Юенин!
Малкият император! Предайте го!
Или ще избия селото до крак!
Дори да убиеш всички ни, няма да предам император Лу!
По-бързо!
Малкият император!
Дзибан! Сяо Сан!
Ю Фан! Скачай! По-бързо!
Учителко!
Сяо Сан!
Сяо Сан! Сяо Сан!
Да избягаш ли искаш?
Сяо Сан!
Стига, не плачете! - Юенин!
Бягай! По-бързо!
Юенин!
Сяофън! Сяофън!
Братко Хуан!
Дзибан! - Юенин! Дръж се!
Дзибан!
Старейшино! Побързай!
Войници, ще се бия с вас до смърт!
Дзибан! Дзибан! Спасете Дзибан!
Хуаджао, уморен ли си?
Не, не съм. - Да вървим тогава.
По-бързо.
Хуаджао!
Какво искате?
Само да ти кажа, че човек не може да надбяга конник.
Празни приказки. Къде отведохте Дзибан и Юенин?
Толкова много съм убил. Не мога да им помня имената.
Деца, кажете ми… кой от вас е малкият император Лу?
Аз съм император Лу!
Това хлапе ми е симпатично.
Куклата ми!
Кажи ми, че си императорът…
и ще ти върна играчката.
Остави децата. Убий мен, ако смееш! - Хуаджао!
Добре. Обичам да убивам деца.
Достатъчно! Време ви е да се връщате.
Защо да си тръгваме точно сега?
Казах ти вече.
Войниците се подчиняват на заповеди.
Няма заповед за отстъпление. Не мога да се подчиня.
Ами ако те взема за заложник? Тогава децата ще бъдат спасени, нали?
Не искаш да гледаш как умират деца?
Не, не искам да гледам как умира някой от вас.
Не искам да убивам никого.
И си сам? - Да, сам съм.
Не се ли позабавлява достатъчно?
Отстъпваме!
Благодарим, че ни спаси живота!
Боецо, тук е доста опасно. Защо не дойдеш с нас в планината?
Не, в планината е пълно с войници.
Може да се скриете в някоя от долините в околността.
След това ще ви отведа в една пещера. - Благодаря ти, боецо.
Ти си много смела девойка.
Смятам, че можеш да отведеш децата в безопасност.
Но не трябва да обикаляте наоколо. Вървете след мен.
Куклата ми!
Кукла ли? Да не си бебе?
Хуаджао, не се дръж така. Вървете по-бързо!
Старейшино, Ю Фан я няма!
Старейшино, и Юенин го няма! - Дзибан също липсва!
Старейшино!
Жените добраха ли се благополучно до планината?
На сигурно място са.
Обаче…
жителите на село Бойно…
Как е конюшнята? - Казах на Лайфу да погледне.
Старейшино!
Конюшнята е разрушена!
Зърното и храната… дори конете са мъртви!
Ако Дзибан беше тук…
Старейшино, да потърсим Ю Фан!
Старейшино, Ю Фан я няма!
Веднага тръгвам да я търся!
Нашите братя тук…
са по-важни от Ю Фан!
Аз съм този, който ги уби!
Аз съм виновен за смъртта им! Трябваше аз да умра!
Старейшино!
Старейшино, отървахме се.
Бойците ни устояха. Сега псетата са извън селото!
Със сигурност ще има друга атака.
Но вече не можем да се бием с тях лице в лице.
Прав си.
Огледайте наоколо дали има още някой оцелял
и след това ще се оттеглим на изток.
Побързайте! - Добре, добре. Отиваме.
Чакай.
Джан Куей.
Генерале.
Защо не могат да се движат, а мина толкова време?
Генерале, мога да отблокирам някои акупунктурни точки.
Но техните са блокирани прекалено силно.
Джан Куей. Бъди внимателен.
Генерале, пощадете живота ми!
Какво има?
Необузданият меч на принц Ю идва насам!
До половин час принцът ще е тук!
Войската да се строи! По-бързо! - Слушам!
Къде ми е бронята?
Огън!
Ваше височество!
Генерал Налан.
Гладко ли мина всичко?
Слава на императора, вече потуших метежа в село Бойно.
Къде са децата?
Оставил си ги да избягат?
Виновен съм!
Откри ли малкия император?
Намерих едно дете в селото. Имаше деликатни и изтънчени черти.
Играчката, която държеше, беше необичайна за простолюдието.
Подозирам, че е бил император Лу.
Обаче…
Независимо от всичките ми усилия, не успях да го заловя.
Село Бойно е трудно за превземане.
Но шпионинът, който изпратих там, не ти ли даде карта на селото?
Проблем ли имаше?
Не в картата е вината. Изравних селото със земята.
Но… попаднах в засада.
Казваш, че си разрушил селото. Кой тогава ти устрои засада?
Принце, този човек е много вещ в бойните изкуства!
Искаш да кажеш, че те е спрял един човек?
Нямаше други. Сам беше!
Кой може да е? - Нямам представа.
Съдейки по вида му, бих казал, че не е от селото.
Държеше изключително тъп меч. Само поразяваше акупунктурните точки,
а не убиваше. - Тъп меч?!
Как могъщ генерал като теб
се е изплашил от някакъв си с тъп меч?
Ваше височество!
Колко назад е батальона Лон Ки?
На един изстрел, принце.
На един изстрел зад теб? Какво гласи военният закон?
Екзекуция!
Батальонният командир да се назначи за главнокомандващ!
Незабавно! - Слушам!
Искам да разбера къде е малкия император!
Разпитай селяците. Те трябва да знаят.
Имате право. Доведете пленниците! Хайде, по-бързо!
Пусни ме!
Чевръсто! На колене!
Защо не коленичите пред принца? Да ви обезглавя ли искате?
Вземи ми главата! На 18 години съм, но съм истински мъж!
Не ме е страх от теб!
Да, и аз не се страхувам!
Хубаво. Сега ми кажете къде е малкият император Лу?
Не знаем.
Само ми кажете къде е и ще ви дам 10,000 златни монети.
Не ти ги ща! Чуй ме! Работата ми е да чистя обора!
Стреляй!
Командире!
Този тип е лукав. Бъдете нащрек.
Слушаме!
Генерале, приличат на нашите коне!
Ваше височество, това е този, който помогна на селяните!
Ела тук! Скачай!
Боецо, ела бързо!
Бягайте!
Пазете принца!
Стреляй!
Този някога трябва да е бил войник.
Познавач е на военната тактика.
Винаги има път за бягство и резервен план.
Няма да го победим лесно.
Ваше височество е прав. Така е.
Гори!
Ваше височество! Не успях да заловя бунтовника. Накажете ме!
Превод: Крал Редакция: desjer